Hvite+dverger

Hvite dverger De stjernene som ender som hvite dverger er vanligvis dem med en opprinnelig masse på opp til 6 solmasser. Når omtrent 10 % av stjernen har fusjonert fra hydrogen til helium, er det for lite hydrogen igjen i kjerneområdet og fusjonsprosessene stopper opp. Da blir gravitasjonskraften inn mot kjernen større enn trykket fusjonsprosessene danner utover, og kjernen kollapser. Dette gjør at temperaturen øker og hydrogen begynner å fusjonere til helium i et skall utenfor kjerneområdet.

Området i midten fortsetter å trekke seg sammen til temperaturen er høy nok til at helium fusjonerer til karbon, ved ca 100 millioner kelvin. Stjernen blåser seg opp til en rød kjempestjerne på grunn av det store strålingstrykket fra kjernen.

Når det blir lite helium, trekker kjernen seg sammen igjen. Det en temperaturøkning, men siden stjernen er relativt liten, vil den ikke få høy nok temperatur til at karbon kan fusjonere. Det blir da dannet to skall med fusjonsprosesser; innerst blir helium fusjonert til karbon, og ytterst blir hydrogen fusjonert til helium. Disse skallene jobber seg utover, og når de når overflaten blir det slynget ut materie fra stjernen, som danner en planetarisk tåke. Vi sitter igjen med en hvit dverg, en kompakt stjerne med veldig høy tetthet, som er omtrent på størrelse med jorda.

De aller minste stjernene, med opprinnelig masse på mellom 0,08 og 0,26 solmasser, går rett over til å bli en hvit dverg, uten å gå om stadiet som rød kjempestjerne. De får heller ingen planetarisk tåke.

Bilde tatt frå Nasa

Dette bildet viser to hvite dverger som ligger omlag 1600 lysår vekke fra oss i eit tostjerners solsystem. Desse stjernene går i bane rondt kvarandre, og forskere tror at dei kvite dvergene stadig kommer litt og litt nermere kvarandre. Til slutt vil desse kvite dvergene kollidere med kvarandre.

Kjelden
[|Nasa]