Nøytronstjerner

=Neutronstjerner= toc Hvis restmassen efter en kernekollapsende supernovaeksplosion er mellem 1,4 og 2,5 sm, vil stjernens kerne stoppe med at kollapse ved dannelsen af neutronkernen. Den nye stjerne der har blevet skabt, vil være svært kompakt (har større massetæthed end en hvide dværg) og have en radius på rundt 10 km.

En neutronstjerne bliver dannet ved at elektroner og protoner smelter sammen og danner en kerne bestående af neutroner, under supernovaeksplosionen. Denne kerne vil vokse til den har nået et hvis punkt (har da en radius på rundt 10 km), hvorefter stjernen vil kaste sine ydre lag væk og tilbage vil det kun være en kerne bestående af neutroner, vores neutronstjerne.

En neutronstjerne har flere specielle egenskaber. Den kan rotere flere hundrede gange i sekundet (den største sikre observation har været på 714 pr/s), og have et svært kraftig magnet- og gravitationsfelt. Hvis rotationen og magnetfeltet er højere end normalt, bliver neutronstjernen kaldet for en pulsar eller en magnetar.

Over tid vil magnetfeltet i en neutronstjerne blive svækket og rotationsfarten vil falde. Ved enkelte tidspunkt vil rotationsfarten få et pludselig opsving, og rotationsfarten vil stige igen. Men denne vil over tid gå tilbage til at være det samme som før, for så at fortsætte med at falde.

En neutronstjerne vil normalt have en masse på mellem 1,4 og 2-3 sm. Hvis massen er mindre end 1,4 vil det ikke blive dannet nogen neutronstjerne ved supernovaeksplosionen, og hvis den totale masse er over 2-3 sm så vil stjernen være for tung og kollapse på nyt igen, til at blive noget endnu mere kompakt. Som en kvarkstjerne eller et sort hul. //Det er vigtig at nævne her at neutronstjernen ikke vil vokse i størrelse selv om den optager masse. I stedet vil massetætheden og gravitationen i stjernen blive større (og dette vil over tid føre til at stjernen kollapser).//

Forskningen af neutronstjerner påbegyndte i 1930’erne, men det var først i 1967 man fandt bevis på at denne type stjerner virkelig fandtes. Opdagelsen af pulsaren i Krabbetågen (1968) viste at det eksisterer ”forbindelser” mellem supernovaeksplosioner, neutronstjerner og pulsarer.

Pulsarer
//For en uddybet artikel om emnet se pulsar//

Pulsar af det engelske "//pul(ating st)ar"// (pulserende stjerne), er en speciel form for roterende neutronstjerne som sender ud elektromagnetisk stråling (hovedsagelig radiobølger og røntgenstråling).

Pulsarer er hurtigt roterende, og har et svært kraftigere magnetfelt end en ”normal” neutronstjerne.. Elektromagnetisk stråling sendes ud i perioder fra en pulsar, og måden strålingen udsendes på kan sammenlignes med en puls, da det er en svært lig periode mellem hver udsendelse (kan sammenlignes med et atomur). Perioden mellem hver udsendelse er lig stjernens rotationstid. Rotationstiden vil som oftest være svært kort, men kan ikke være på under 1 ms, for da ville ikke stjernens gravitation være stærk nok til at forhindre at stjernen kollapser.

Man tror i dag at pulsarers udsendelse af elektromagnetisk stråling skyldes deres rotation, og at deres hurtige rotationsfart skyldes det stærke magnetfelt. Over tid vil dog magnetfeltet i en neutronstjerne blive svækket, og en pulsar er ingen undtagelse. Dette fører til at det bliver længere mellem perioderne, og til slut vil stjernen stoppe med at rotere og sende ud stråling (efter et par millioner år). Men dette betyder dog ikke en endelig død for en pulsars aktive liv, da den kan få en ”ny ungdom” ved at gå med i dobbeltstjernesystem med en anden stjerne.

Selv om det nu er over fyrre år siden den første pulsar blev opdaget tilbage i 1967, og selv om vi i dag kender til over 1700 pulsarer (2006), er det stadig meget vi ikke ved om pulsarer, og man er i dag stadig i tvivl om hvordan de egentlig fungerer til fulde. Et af problemerne er at man indtil nu kun har fundet 7 (2004) pulsarer som udsender gammastråling. Man tror at grunden til dette kan være at pulsarer over tid mister evnen til at udsende gammastråling.

Magnetarer
//For en uddybet artikel om emnet se magnetarer//

Magnetarer er roterende neutronstjerner, med det kraftigste magnetfelt i universet man kender til (kan være flere trillioner gange stærkere end Jordens).

Mens pulsarer hovedsagelig sender ud radiobølger med lav energi (energifattige), så sender magnetarer hovedsagelig ud energirige røntgenstråling og gammastråling, som oftest røntgen. Magnetarer har trods hvad man skulle forvente, langsommere perioder end en pulsar. I en magnetar vil magnetfeltet være så stærk at det bryder igennem overflade og udsende ladede partikler, sammen med røntgen- og gammastråling i samme proces.

Selv om de første tegn på magnetarer blev opdaget tilbage i 1970’erne, var det først i 1998 man med sikkerhed kunne sige at de eksisterer. Dette kommer af at aktive magneter er svært sjældne, og indtil nu har man ikke engang opdaget tyve stykker. Den aktive levealderen til en magnetar ligger på rundt 10 000 år, i løbet af denne tid vil magnetfeltet forsvinde og magnetaren vil stoppe med at udsende røntgen- og andre typer stråling. Man tror i dag at det er rundt tredivetusinde millioner magnetarer i vores galakse, hvoraf de fleste er inaktive.

Da man kun har kendt til magnetarer i en svært kort periode i forhold til andre stjerneobjekt, har vi i dag svært begrænset information om dem. Det hjælper os heller ikke ligefrem at de har så kort levetid. I 2005 kom et par astronomer med en interessant hypotese rundt dannelsen af magnetarer. Nemlig at magnetarer er produktet af supernovaeksplosioner af stjerner med en masse på over 20 sm, noget som med dagens teori ellers ville give et sort hul. De samme forskere sagde også at op mod en af ti supernovaeksplosioner kunne danne magnetarer.

En pulsar (højre) og en magnetar (venstre, Robert S. Mallozzi, UAH/NASA MSFC). De hvide og røde streger viser det kraftige magnetfeltet. Det blå område på pulsaren viser hvor strålingen vil blive udsendt fra i "pulser".
 * < [[image:Pulsar_schematic.svg.png width="530" height="411"]][[image:Magnetar-3b-450x580.gif width="335" height="411"]] ||

=Kilder=
 * [|Aschehoug Ergo Fysikk 1]
 * [|CNN – Origin of magnetars]
 * [|Den Store Danske - Neutronstjerne]
 * [|Den Store Danske - Pulsar]
 * [|Den Store Danske - Magnetar]
 * [|Microsoft Encarta - Neutron Star]
 * [|NASA - Pulsars]
 * [|NASA - Magnetar]
 * [|Science Daily – Magnetic Mystery Solved]
 * [|Wikipedia - Neutron star]
 * [|University of Maryland – Neutron stars]
 * [|University of Texas at Austin – Magnetars]
 * [|Wikipedia - Pulsar]
 * [|Wikipedia - Magnetar]