Supernovarest

=Supernovarest= toc Alle supernovaeksplosioner uanset type vil efterlade en supernovarest (kort SNR). En supernovarest er emissionståge bestående af masse fra supernovaeksplosionen samt interstellar materie som samles op efter hvert som supernovaresten vokser.

Under en supernovaeksplosion vil store dele af stjernens ydre lag blive kastet ud i rummet af chokbølger. Men ligesom vandbølger ikke stopper efter stenen har nået bunden, stopper ikke chokbølgerne pludselig op efter supernovaeksplosionen hører op. De vil i stedet fortsætte at bevæge sig igennem universet, og vil på vejen blande materie fra supernovaen med den omliggende gas og tåge (det interstellare materie). Supernovaresten vil være ”alt” inden for det område chokbølgerne til en supernova allerede har passeret.

Alt efter hvilken type supernova det var, kan det i midten af supernovaresten eksistere en form for reststjerne. I Krabbetågen er dette en pulsar, men det kan også være en anden type neutronstjerne eller et sort hul.

Da alle supernovaer danner en supernovarest, kender vi i dag til svært mange supernovarester. Af disse er nok Krabbetågen som blev opdaget i 1731, og som man tror er rest til SN 1054. Blandt yngre supernovarester er nok supernovaresten til SN 1986A den mest studerede.

Påvirkninger på universet
Supernovarester er svært vigtige inden for moderne astronomi, og det er flere grunde til dette. Af disse er den nok største at SNRer sørger for at grundstoffer dannet under supernovaeksplosionen, bliver spredt ud over universet. Hvor det så vil blive blandet med andre stoffer.

Men supernovarester ”giver” ikke kun stoffer til tåger i universet (”tåger” kan også kaldes for interstellart medium/materie, kort ISM), men sørger også for at varme disse op. Områder i tåger med ekstra stor tæthed vil kollapse i klumper (globusser). Hvis tætheden i en globus er svært stor kan en fusionsproces af brint til helium begynde, og en ny stjerne har blevet født.

Supernovarester kan også være med på at løse et af de store spørgsmål i moderne astronomi nemlig hvor kosmisk stråling (svært energirige partikler fra rummet) stammer fra.

En SNRs liv
Da man stadig ikke har studeret hele livsforløbet til en supernovarest (faktisk så forskes det lige nu på dette), kender man derfor ikke til dets livsforløb i fulde detaljer. Men man tror i dag at en supernovarests liv kan opdeles i tre ulige faser:

> Som et resultat af dette vil supernovaresten stoppe med at ekspandere, få større massetæthed og begynde at krympe, for til slut at kollapse under sin egen gravitation. Denne fase varer et par hundredetusinde år.
 * 1) Fri ekspansion. I denne fase vil supernovaresten udvides med en konstant fart, og temperaturen inden for den vil ikke heller ikke blive ændret. Denne fase varer et par århundreder.
 * 2) Både hastigheden og temperaturen synker langsomt, mens magnetfeltet bliver forstærket. Denne fase varer 10-20 000 år.
 * 3) Temperaturen har nu blevet så lav at elektroner begynder at gå sammen med atomer igen (separeret fra hverandre under den første fase, grundet høj temperatur). Dette sker for at skabe en mere effektiv udstråling, men vil have den negative effekt at temperaturen falder hurtigere end før, og det opstår en dominoeffekt (en faldende temperatur vil betyde at flere elektroner kan blive genforenet med kernen, hvilket betyder større stråling osv.).

Efter et par millioner år vil hele supernovaresten være blevet absorberet af det interstellare medium, hvor den kan blive en del af fremtidige stjerner og planeter.

Vi tror i dag at vi kan måle alderen til en supernovarest, med en ganske stor nøjagtighed. Dette kan gøres på flere måder. To af de enkleste er at:
 * 1) at måle den nuværende fart til chokbølgerne og sammenligne denne med originalfarten
 * 2) finde ud af hvor meget supernovaresten udvider sig over tid

Men ingen af disse giver dog de helt korrekte tal. Den første tager ikke med at andre faktorer som kan sætte ned farten, mens den andre ikke tager med at chokbølgerne vil bevæge sig langsommere over tid.

Forskellige typer
I dag deles supernovarester hovedsagelig ind i tre hovedgrupper: > Chokbølgerne vil vandre igennem universet og varme op interstellar materie på sin vej. Noget som skaber en skal af varmt materie rundt supernovaresten, som er synlig for os. Ved at ”manipulere” billederne af supernovarester af denne type, kan vi dog se hele det område den dækker. > Har ikke rigtig nogen fast form. Energirige elektroner bliver slynget ud fra en pulsar i midten af supernovaresten, reagere med et magnetfeltet og sender ud stråling. Den nok mest kendte supernovarest af denne type er Krabbetågen. > En blandingstype, der kan have egenskaber fra de to andre. ”Blandingssupernovarester” deles ind to undergrupper, hvor den ene vil ligne på en ”krabbe” men vil vise tegn på at have gasser i sit spektrum (noget en krabbe ikke har). Mens den andre vil ligne på en krabbe i udseende men have en skal. Eksempler på forskellige typer supernovarester, til venstre en skal-lignende SNR (NASA/MPIA/Calar Alto Observatory) og til højre en krabbe-lignende SNR (NASA med flere).
 * //Skal-lignende//:
 * //Krabbe-lignende//
 * //”Sammensat rest”//
 * [[image:Main_tycho_remnant_full.jpg width="448" height="444"]] [[image:Sig06-030.jpg width="427" height="444"]] ||

=Kilder=
 * NASA
 * [|Supernova Remnant]
 * [|Supernova Remnant]
 * [|Ask an Astrophysicist: Supernovae and Their Remnants]
 * [|Penn State – Supernova Remnant]
 * [|SEDS/University of Arizona – Supernova Remnant]
 * [|Universe today – Afterlife of a supernova]
 * [|Wikipedia - Supernova remnant]